Lara.
Lara?
Var tyst.
- Vad gör du? - Ingenting.
Är du inte klok? Sluta, sluta!
För sent.
- Visst är det fint? - Vad är det för fel på dig?
Jag ville ha hål i öronen, så jag fixade det.
- Du desinficerade väl? - Jag är ingen idiot.
Får jag se? Visa mig.
Ja. Nästa, tack.
Lycka till.
Din klassiska tekniken måste förbättras.
Men den räcker till. Det är inget problem.
Pointe-träningen är ny för dig. Det kan bli ett problem.
Det finns en stor skaderisk. Dina fötter är inte tränade för det.
En karriär som ballerina kan bli svårt för dig.
Jag följer råden från din tidigare skola.
Men vi har stor tilltro till din ihärdighet.
Jag föreslår en provperiod på åtta veckor.
Sen får vi se om du utvecklats tillräckligt.
Och om du kan vara på nivå med de andra flickorna.
- Okej? - Ja.
All träning är till hennes fördel.
Hennes ben är starka trots pubertetshämmarna.
Men det är viktigt att hon fortsätter att ta sina vitaminer.
Det gör hon.
Och hur är det med er...? Här är hon ju.
Låt oss väga dig.
Går det bra?
Sådär.
- Hur mår du i dag? - Bra.
- Har du en bra dag? - Ja.
Har du sovit bra? Du ser bra ut. Du strålar.
Tack.
Har du räknat dagarna till din hormonbehandling?
Ja.
- Erkänner du det frivilligt? - Ja.
Vanligtvis får jag dra det ur andra.
- Vad lovade du mig förra gången? - Att inte hålla på med det för mycket.
Varför gjorde du det ändå?
Jag gör det inte så ofta.
Men varför gör du det?
Det får dagarna att gå fortare.
Nej, de går långsammare om du fokuserar på den dagen.
Lev i nuet. Njut av stunden.
Var en kvinna nu. Du är en kvinna.
Det är bra, va? Jag ser en vacker kvinna.
Hur tror du hormonbehandlingen kommer att förändra ditt liv?
Mitt utseende. Jag kommer att få bröst.
Ser du fram emot det?
Du är en kvinna, så du har redan en kvinnas kropp.
Det enda vi kan göra är att bekräfta och supporta det.
Men du är redan det du vill bli sen.
Förstår du? Tror du på mig när jag säger att jag ser en kvinna?
- Inte riktigt? - Nej.
Det är synd.
- Det går inte. - Jag hjälper er.
Ja, här.
- Sådär. Tack. - Inga problem.
- Mathias. - Lewis.
Trevligt att träffas.
Jag går ner och hämtar fler lådor. Börjar du packa upp?
Vi ställer in maten här.
Och den här.
- Här eller andra sidan? - Nej, där blir mest praktiskt.
- Ja, det är ledigt. - Tack.
Fin förberedelse. Vackra armar, vackra armbågar.
Och sen rakt bakåt.
Vi gör om det. Kom upp och sen gå bakåt.
Mer épaulement. Bakåt, bakåt.
Jag missade épaulementet i slutet.
Jag har heller inte sett en plié heller. En bourrée och sen framåt.
Här stänger ni och korsar sidoarmen.
Och sen uppåt. Bara en arm.
Inga steg. Sätt foten där.
Upptakt inför en arabesque. Upp och sen ut.
Bara vänsterarmen.
Upptakten här är väldigt viktig. Plié och sen upp från armbågen igen.
Hela vägen tillbaka.
Samlade fötter. Snabbare. Jag ser ingen häl.
Ihop med knäna. Snabbare, snabbare, snabbare tills det blir balans.
Stilla, lugn. Samlade fötter.
Öppna bröstet.
- Känn impulsen. - Titta på varandra.
Jag heter Antoine. I somras hade jag praktikjobb jag i Cannes.
Jag var bara med i två dagar för jag blev skadad.
- Är du bättre nu? - Ja, lite.
Anke och är 16 år. Jag är från Västflandern.
Den här sommaren reste jag till Rom i Italien.
- Okej. Hur var Italien? - Varmt. Framförallt varmt.
- Var det fint? - Ja, det var det.
- Nästa. - Jag heter Lara och är också 16.
- Jag har en lillebror som är sex år. - Okej.
Det här är kanske en rättfram fråga. Får jag be dig blunda, Lara.
Jag ska be de andra flickorna att räcka upp en hand-
- om de upplever problem med att du byter om i tjejernas omklädningsrum.
Okej, du kan blunda nu.
Okej, tack. - Nu är det din tur.
Jag heter Elody och är 16. Jag praktiserade på operan i Paris.
Har du sovit gott?
Väldigt bra. Och du?
- Inte så illa. - Ät upp smörgåsen först.
- Jobbade du länge? - Till tre eller fyra i natt.
Ganska sent.
- Det finns inget i fickan. - Jo, smuts.
- Vadå? - Det är smuts i fickan.
Tack.
- Vill du ha ett kex? - Nej, tack.
27...
- Vad kommer sen? - 28...
29... 3... 3...
- Vi ses i kväll. - Hej, Milo.
- Är du hans syster? - Ja.
- Alla på sina platser. - Ja, fröken.
Stopp. Du är stel som en pinne. Det fungerar inte.
Din kroppsvikt måste vara delaktig.
Ner och vänd. Plié.
Plié och nu upp på benet.
Upp, upp, lång arm.
Snurra. Låt huvudet komma med. Och rakt fram.
Ett... Plié åt sidan.
Plié och...
Snurra.
Vi har mycket att jobba med. En massa.
Flickor börjar med pointe-övningar när de är 12.
Mjuka, lätta övningar som gör fötterna starkare och starkare.
Förstår du? Det här är verkligen...
...att driva på lite för mycket.
En del saker kan man inte ändra på, eller hur?
Man kan inte bara operera bort en del av foten.
- Från början. - Ja.
Oroa dig inte, Milo. Du kommer att få kompisar i skolan.
Milo?
Vi tömmer penisen och tar ut svällkropparna.
Sänd vänder vi in och ut på den, så den blir din vagina.
Vi använder en del av ollonet för att skapa en clitoris.
Eftersom du tar pubertetshämmare, så har din penis inte växt så mycket.
Vi blir kanske tvungna att använda vävnad från tarmarna...
...för att göra vaginan djup nog.
- Vad finns det för komplikationer? - Den vanligaste är blödningar.
Såren kan läka väldigt långsamt också.
En allvarlig komplikation är rectovaginal fistula.
En perforering av ändtarmen så att det läcker in i vaginan.
- Men det är väldigt ovanligt. - Ja, lyckligtvis.
Vi kommer att ge dig en stomi i vilket fall som helst-
-tills alla såren är läkta.
Du är så spänd. Vi kan stanna så att du får röka din cigarett.
Nej, det är okej.
Jag är bara orolig.
- Blir inte du det? - Vadå? Det är ju goda nyheter.
Jo, men när du ser de där bilderna.
- Oroar det inte dig? - Inte alls. Det gör mig lycklig.
- Du verkar ha väldigt jobbigt med det. - Egentligen inte.
Okej, då.
- Då är det bra. - Det är ju inget man ser var dag.
Jag vet.
- Hur går det i skolan? - Bra. Hurså?
- Hur är killarna i klassen? - Ingen aning. Trevliga.
Jo, men finns det nån som är...
...lite trevligare än de andra?
Sånt vill jag inte prata med dig om. Det är privat.
Är det privat?
- Varför skrattar du? - För mig är ingenting privat.
- Självklart inte. - Det är ju helt sjukt.
Jag har väl aldrig sagt att jag gillar killar.
- Okej, då. Det var nåt nytt. - Ja.
- Gillar du tjejer? - Jag vet inte. Kanske.
Det är inget problem. Du kan säga det till mig.
Om jag visste det, men det gör jag inte. Vad blir det för mat?
Ska vi invitera din speciella vän?
Sluta nu. Vi ska klä på oss.
- Kom. Sluta nu, annars gör jag dig illa. - Nej, jag är trött.
Jag vet, men det spelar ingen roll. Du blir sen till skolan.
- Sluta! - Nej, jag slutar inte.
Sitt still nu.
- Sluta! - Kom igen.
Sluta, Victor!
Du får göra det själv.
Sluta.
Nu räcker det... Du slår inte mig.
Är du klar?
Varför vill du inte klä dig?
Kalla mig inte det igen, okej?
- Okej? - Ja.
Och ett... och arabesque, 90 grader. Kom igen.
Och ett, och två, och tre, och fyra, och fem, och sex, och åtta och stopp.
Ja. Ett, två.
Tombé, pas de bourrée, min kära.
Kom igen och dansa. Rör dig. Låt det bli levande.
Och ett, stanna. Fortsätt. Sträck benet. Stanna.
Plié, pas de bourrée.
Och förberedelse. Och ett, och två.
Och fortsätt. Attack, ett...
Tre och fyra och fem och sex. Voilà.
Drick nånting.
Fem, sex, sju, åtta, tombé och pas de chat, åtta, nio.
Tre, fyra, fem, sex. Bra.
Och ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, tombé.
Och cabriole. Ja, smidiga armar.
Och tombé. Och fem, sex, sju, åtta.
Bra, temps levé, posé och tombé, pas de bourrée och hoppa.
Bra, Lara. Och ett, två, tre, fyra...
Vänta. Jag slår dig och du slår mig och ni slår varandra.
Åh, fan.
- Det var för hårt. - Jag kan göra om det.
- Ska jag göra om det? - Nej.
- Vad gör ni? - Ett namn, ett djur.
Dina lärare är nöjda med din insats. Du har gjort framsteg.
Din pointe-träning går bättre. Men det är fortfarande en bit kvar.
Du måste jobba för att komma ifatt.
Men du är uppenbarligen väldigt talangfull... så vi låter dig stanna.
De godkände mig.
Okej, ring tillbaka.
Okej?
Det officiella momentet.
Vi har alla papper angående det vi diskuterade tidigare.
Ni kan stoppa hormonbehandlingen...
- Lyssnar du? - Hon kan vänta med att skriva under.
Ni kan stoppa hormonbehandlingen när ni vill. Effekterna är oåterkalleliga.
Vi imiterar kvinnlig pubertet så nära vi kan.
Jag slår vad om att det är pointeskor.
- Hur kan du veta det? - Ännu fler pointeskor.
Tack för att ni alla kom. Det är en viktig dag för oss i dag.
Det är en viktig stund för vår familj, för oss tre.
Stanna här, Milo.
Det är ett nytt liv. För Lara är det en betydelsefull dag.
Vi har kämpat hårt för att komma hit.
Och det är underbart att ha er alla här i dag.
- Tack ska ni ha. - Fantastiskt.
- Ska vi berätta det...? Ja, eller nej? - Ja, kom igen.
- Det är en pojke. - Tre pojkar.
Tre musketörer.
Som ni vet ska jag göra koreografin i år.
Det blir gruppdans, solo, trio, en massa saker.
Jag hoppas att jag kan ge alla möjligheten att delta.
Det är en möjlighet ni själva måste jobba för.
Jag måste ta beslut.
Och två och tre... Vad är det som händer där?
Sex och ner i den fjärde positionen.
Och rör er, rör er.
Och fem och sex. En gång till.
- Vad lagar du? - Ratatouille. Blir det bra?
Sluta, Lara. Ge mig mobilen. Ge hit den.
- Vem var det? - Jag läser väl inte dina mess?
- Gör du det? - Nej, det gör jag inte.
Ge mig mobilen. Jag vet inte vem det är. Jag vill se vem det är.
Ge mig den.
Nu har jag sett vem det är. Ge mig den nu.
- Det var från Christine... Christine. - Tack.
Hon är en ny vän till mig.
Och nej, innan du frågar. Hon är inte min flickvän.
- Jag hade inte tänkt fråga. - Nej, visst.
Inte än i alla fall.
- Går det bra? - Jag vet inte hur det går.
Jag vet inte om det går över huvud taget. Vi får se.
Jösses, kom igen. Det måste flyta.
Om du håller tillbaka försvinner rörelsen och du faller.
Rör hela kroppen. Dansa på djupet.
En gång till. I linje. Kom igen, rör dig.
Stanna. Och upp med bröstet. Pas de bourrée.
Och gå.
Och stanna.
Plié. Och... upp.
Åh, kära du.
Jobba hårdare, annars blir det en hopplös situation.
Om du verkligen vill det här måste du jobba. Det är så det går till.
Du ger väl inte upp? Kom igen nu.
- Har du nånsin gillat nån? - Nej.
Aldrig? Inte ens i förskolan?
Jag minns inte, men det tror jag inte.
Men om du mötte nån?
- Jag vet inte. Det har aldrig hänt. - Men ponera att du gör det.
Föreställ dig att när du går härifrån...
...stöter du ihop med nån.
Han har en motorcykel. Gillar du motorcykelkillar? Nej?
Han har en cykel.
Och du har punktering.
Och han erbjuder att skjutsa hem dig... på sin cykel.
Låter det bra? Skulle du hänga på?
Jag vet inte.
- Varför inte? - För att jag tror...
Jag vill inte göra det än med den här kroppen.
- Vill du vänta tills efter operationen? - Ja.
Det är synd... att pausa hela känslolivet.
Du kanske ska tillåta dig att njuta av de här två åren.
Den upplevelsen kommer att hjälpa dig efter operationen.
Då spiller du ingen tid.
Du vill väl inte sitta och vänta på en kall busshållplats...
...tills bussen till slut dyker upp.
- Vilken typ av killar gillar du? - Ursäkta?
Vilken typ av killar gillar du?
Vad är det?
Gråter du?
Hur är det fatt?
Jag vet inte.
Vet du inte varför du gråter?
Du vet inte, eller du vill inte berätta?
Jag vet inte.
Mina hormoner.
Dina hormoner...
Nu säger du nåt.
Jag är rädd för att de inte ska fungera.
Att det inte kommer att förändra nåt.
Jag ser redan förändringar.
Du inser inte hur modig du är.
Jag vill inte bli en förebild.
- Jag vill bara vara en tjej. - Men du är en tjej.
Jag ser en tjej.
Men du vill bli en kvinna på en gång.
Det är inte så det fungerar.
Tror du att jag var man direkt när jag föddes?
Det finns ingen anledning att ha bråttom.
Njut av puberteten så länge den varar.
Det är över innan du vet ordet av.
- Ska du gråta hela natten? - Nej.
- Dränk inte ner mina lakan bara. - Subba.
Det kan du vara själv.
- Lara... - Gå i väg.
Är det nån som kan Fionas roll?
Lara, visa oss.
Fortsätt, killar. Vi måste få se Lara.
Pointe, piqué, arabesque. Sluta inte.
Coup de pied.
Tillbaka. Fortsätt.
Coup de pied!
En gång till... Fortsätt så. Balans.
Till vänster.
- Ska du inte duscha? - Nej.
- Duschar du inte? - Jag svettas inte.
Svettas du inte? Skojar du? Alla blir genomsvettiga förutom du.
- Ingenting? - Inte så mycket.
Alla frågar och pratar om dig.
- Varför duschar du inte? - Jag vet inte. Jag har inget med mig.
- Vad menar du? - Jag tog inte med några duschgrejer.
- Man behöver inget för att duscha. - Jag har ingen handduk.
Jag har en till dig. Här.
Kom igen, Milo!
Varför gjorde du det där i morse?
Lara?
Vi har ju regler, eller hur?
Jag är inte arg. Jag försöker bara förstå.
Vi har ju pratat om det. Vi har köpt specialunderkläder.
Det behöver inte vara så här.
- Jag antar att det inte fungerar. - Jo, men då funderar vi ut nåt.
Men gör inte så där. Det är inte bra för kroppen.
Jag vet att det är jobbigt, men vi hittar en lösning. Jag vill inte att du gör så.
- Ska du inte svara? - Okej.
- Ska vi fundera ut nåt? - Nej, det är ingen fara.
Lovar du att inte göra det mer.
- Va? - Ja.
- Skynda, Lara. Vi blir sena. - Jag kommer.
Bra, snurra runt. Och...
Fortsätt rörelsen.
Okej, nu måste vi besluta-
- vilka som dansar i de olika sektionerna.
Gruppen är för stor för att alla ska göra allt.
Håll ihop.
Bra, Fiona.
Vad hände?
Håll ihop.
Samlade ben. Och femte positionen.
Femte positionen. Avsluta femman.
Ett, två, tre.
Jag tror det här är till dig. Det låg i vår brevlåda.
Tack.
- Vill du ha nåt att dricka? - Ja, tack.
- Kom in. - Tack.
Ursäkta röran. Det är min bror.
- Vad vill du ha? - Vad som helst.
Vi har Cola, öl, vatten, vin.
Vatten blir bra.
- Er lägenhet är precis som vår. - Vad lustigt.
- Varsågod. - Tack.
Jag ska be att de ökar dosen. Hormondosen.
- Det är ingen bra idé. - Varför då?
- Det är inte ditt beslut. - Det är därför jag ska fråga.
- De kommer att säga nej. - Jag tänker fråga än då.
Jag vill inte att de ökar dosen.
Du har gått ner 600 gram. Är allt bra i skolan?
Inte för intensivt?
Jag lovar att kroppen kommer att förändras. Jag lovar.
- Vet du när? Det tar så lång tid. - Nej.
De första sex månaderna kan jag inte höja dosen.
Det är inte hälsosamt.
Jag önskar jag kunde säga nåt annat än att du ska ha tålamod.
Försök att inte fixera dig vid ditt utseende.
Kom igen, upp.
Plié, andra armen.
Du luter dig bakåt istället för luta dig mot benen.
Vi börjar om igen, igen, igen...
Kom, jag vet att du har ont. Jag tänker inte ge mig.
Kom nu. Upptakten och... Sträck. Och dansa.
Ja, och avsluta korrekt. Varför kan du inte göra det?
Jag har ju sagt att när du snurrar och förlorar balansen, tryck fram axeln.
Sen stannar du upp.
Kom hit. Det räcker för i dag.
Du gör det så svårt för dig själv.
- Ha så roligt nu. - Tack.
- Älskar dig. - Älskar dig.
Det här är ditt rum. Tjejerna sover i andra rummet.
De är redan i poolen. Jag är i köket.
Kläder, kläder!
- Vad gillar du? - Är det för sommaren?
- Prova den här. - Får jag sätta på mig den?
Le!
- Gang bang-gänget. - Ja, gang bang.
Åh, Lara har en sexig behå.
- Vad fin. - Den passar dig.
- Har du inlägg? - Nej.
Herregud, mina solbrillor.
- Jag älskar den klänningen. - Ta av dig trosorna.
Det är fint.
Jag har rätt.
Du har verkligen fina kläder.
Och Lara också.
Hur gör du på danslektionerna? Tejpar du den?
Din... snorre.
Ditt tredje ben.
- Vadå? - Under din klänning.
- Visa oss. - Nej.
- Elodie har aldrig sett en kuk. - Det är sant.
Jag har inga bröder...
Kom igen, det är min födelsedag.
- Nej, snälla... - Du har ju sett oss nakna.
- Det är inte samma sak. - Nu vill vi se dig.
Det är inte så komplicerat. Du har sett oss, nu vill vi se dig.
- Jag vill inte. - Visa oss.
Vad är problemet? Det är väl ingen stor grej?
Det är bara vi tjejer. Vill du vara tjej eller kille?
- Sluta nu. - Ska vi se dig som kille eller tjej?
Ska vi se dig som kille eller tjej?
Det är bara en fråga. Ska vi se dig som kille eller tjej?
- Sluta. - Det är bara en enkel fråga.
Vill du inte svara? Kille eller tjej?
Du ser inte ut som en tjej nu. Du ser ut som en kille.
- Vill du vara kille eller tjej? - Tjej.
- Dåså. Nu vill vi se din grej . - Låt honom vara.
Vad är det som är så svårt? Du byter om i vårt omklädningsrum.
Du ser oss nakna. Du har sett allas snipor. Vi bryr oss inte.
Visa oss snorren. Det är väl inte så farligt.
Ska jag göra det? Jag gör det. Vill du det?
- Tack... Det var väl inte så farligt? - Nej.
Bra. Då är vi alla överens. Var inte sur nu.
Är du sur...? Okej, då är allt bra.
- Vad gör du här? - Jag åkte hem. Jag har ont i magen.
- Hur kom du hem? - Jag tog tunnelbanan.
Christine, Lara... Lara, Christine.
- Hej. - Hej. Jag går till mitt rum.
Jag kommer strax.
- Gå tillbaka till... - Christine.
Hon är helt ensam.
- Vad är det? - Inget. Jag har ont i magen.
- Var det därför du åkte hem? - Ja.
Men jag mår bra nu.
- Varför ringde du inte. Jag hade hämtat. - Jag glömde det.
Rökte du...
Rökte du en joint, eller drack du? Är det därför du inte vill berätta?
Nej, jag röker inte och jag dricker inte.
Okej.
- Kom ut om du inte vill vara ensam. - Nej, jag låter er vara ensamma.
- Ja, som du vill. - Okej.
Jag har fått nog av skitsnacket. Berätta vad som hände.
- Jag berättade ju i går. - Den där valsen om magen.
- Jag köper inte det. - Synd för dig.
"Synd för dig."
Jag vill inte att du ska oroa dig.
Det är bra, tack.
Du har gått ner i vikt och du har en genital infektion.
Du måste sluta tejpa.
Det är viktigt att du är i form för operationen.
Just nu klarar inte din kropp av ingreppet.
- Är du stressad? - Nej.
- Det är inte sant, Lara. - Det är det.
Det är det inte.
Jag ser att Lara inte äter och hon sover inte ordentligt.
Jag vet att det här är tufft.
Jag höjer gärna dosen-
- men först måste jag vara säker på att du är stark nog och mår bra.
Vi måste veta vad som händer om vi ska kunna hjälpa dig.
- Vad tänker och känner du? Berätta. - Jag mår bra.
Nej, du måste må bättre.
Tre par, snabbt. Femte positionen.
Vi börjar om igen.
- Kom igen, jag ser det inte. - Samlade fötter.
Fortsätt, fortsätt, sluta inte.
Hela vägen upp.
Håll ihop grupperna.
Fortsätt, fortsätt.
Sex, sju, åtta.
Vi är klara. Musiken är på plats. Alla intar sina positioner.
- Nej! - Lara. Åh, ursäkta.
- Ut! - Jag tittar inte. Lyssna nu.
- Jag bryr mig inte. - Jag tittar inte.
Kom tillbaka senare. Det är mitt rum.
Inte den tonen mot mig. Jag måste gå. Jag har lagat middag till er.
- Se till att han äter och du också. - Ja, jag ska äta. Kan du gå nu?
- Vilken drama queen. - Nej... Satan.
Hej.
- Jag har låst mig ute. - Du kan komma in.
Tack.
Vänta, vänta, vänta.
Vad är det? Är allt bra?
Varför frågar du mig alltid det?
Vill du att jag ska fråga dig det hela tiden?
Ja, det vore faktiskt trevligt.
Är allt bra? Hur går det på jobbet?
Och hur är det med Christine? Är du för arg, eller för snäll?
Är du på bra humör? Vad åt du till frukost? Irriterande, eller hur?
- Stör det dig att jag oroar mig? - Ja, lite grann.
Jag frågar hur du mår för du säger aldrig nånting.
- Jag har mina skäl. - För att aldrig berätta nåt?
Kanske för att jag inte mår bra.
"Jag mår bra", säger du alltid.
Jag frågar dig för att jag vet att du inte mår bra.
Du säger alltid motsatsen. "Jag mår bra, jag mår bra."
Vad ska jag göra? Jag är din pappa. Jag oroar mig.
Jag vill att du ska säga att det inte är bra... Då kan vi prata.
Okej.
Vad är det som händer?
Jo...
- Det är för jobbigt. - Nu slutar du igen.
Jag är ju din pappa.
Berätta vad som händer.
Vill du att vi hittar en annan skola?
- Hyser du tvivel inför det här? - Nej, det är inte det.
Jag vet inte om det var en bra idé... att vi flyttade hit.
Milos nya skola, ditt nya jobb och en ny lägenhet.
Men det spelar ingen roll.
Hur vill du att det ska vara?
Jag vet inte.
- Jag vill bara att det ska fungera. - Gör det inte det?
Jag har inte bytt jobb. Jag körde taxi och det gör jag än.
Din lillebror är sex år.
Han byter skola, ja. Men han har inte lämnat några vänner.
Och säg inte att du älskade din gamla skola.
Då har det ju blivit bättre, eller hur?
Försök att se det positiva.
Du går på en av landets bästa dansskolor.
Du har läkare som behandlar dig. Allt är bra. Va?
Allt är bra.
Det var en bra repetition. Kände ni det? Det var otroligt.
Ni dansade alla rätt och var fokuserade.
Det är enorm skillnad från i går.
Det var sista repet i dansstudion. I morgon är vi på scenen.
Titta.
- Varför väckte ni mig inte? - För att du behövde vila dig.
- Skynda dig, Milo. Vi måste gå. - Kom hit, Lara. Vi äter.
- Du har inte ätit nåt, Lara. - Ja, han har rätt.
Lara.
Var är mina nycklar?
- Sätt dig, så får vi prata. - Var är mina nycklar?
Lara.
- Var är mina nycklar? - Sluta. Jag har dem inte.
Släpp mig.
Sluta.
- Släpp mig. - Sluta. Lara, sluta.
Stopp! Sluta!
Sluta!
Lugna dig, snälla.
Sluta.
Först måste du återfå din styrka.
Det blir ingen dans på ett tag. Sen får vi tänka till igen.
Vi måste klargöra att Lara inte är stark nog-
-för att genomgå processen.
Vi kommer inte sluta med hormonerna, men som jag sa tidigare.
Om hon fortsätter försvaga kroppen...
- Hallå! En puss? - Visst.
Hej.
Hej, Milo. Hur mår du?
Nej, Mathias.
Vad underbart. Vackert.
Hur är det?
Vad vacker du är . Du är jättefin i klänningen.
- Du är vacker. - Tack.
- Vad fin du är. - Du ser strålande ut.
Det är klänningen. Tack.
Två.
- Hur är det? - Bra. Hur mår du?
- Det är bra... Bebisen är jättestor. - Det måste vara jobbigt.
Sådär ja.
Fantastiskt.
- Har du lagat den, Lara? - Ja.
- Bra gjort. - Tack, Lara.
Ska jag servera, Lara?
- Är det bra? - Det räcker.
Barnens hörna.
Jag tog fel glas.
Fem, fyra, tre, två, ett... Gott nytt år!
Lara.
- God morgon. - God morgon.
- Kaffe? - Tack.
Är du hungrig?
Det finns massor med rester.
Är det starkt nog?
Ja. Tack.
- Jag låter dig sova lite till. - Tack.
Lara, jag släpper av din bror. Jag är strax tillbaka.
Puss.
- Vi ses om en stund. - Hej då.
- Vi ses i kväll. - Vi ses i kväll.
Har du mina nycklar?
Det gäller ett olycksfall.
Lara Verhaeghen.
Rue Ferrier 135, översta våningen, lägenhet 80.